Restaurantul italian al lui Giorgio Sacramento, California
Te-ai aranjat foarte frumos, dacă nu te deranjează că spun asta.
Nu mă deranjează. Mulţumesc.
Arăţi...
cam la fel cum arăţi de obicei...
- Serios? - Da.
- Asta e costumaţia mea de întâlnire. - Serios?
E prima ta întâlnire?
- Adică, de când a murit soţia ta? - Ţi se pare că mi-am ieşit din mână?
- Bună. - Bună.
Numele meu e Gerard. Voi fi ospătarul dvs. în această seară.
- Doriţi să auziţi specialităţile noastre? - Îmi pare rău că te întrerup, Gerard,
dar primesc un mesaj de la... mama ta.
- Janet... Janis? - Da.
Îmi pare rău pentru pierderea suferită.
E fericită acum.
Şi vrea să ştii că îţi transmite dragostea ei.
Şi...
unchiul tău...
Ed spune...
"Roll Tide".
Înseamnă ceva pentru tine... "Roll Tide"?
Fratele mamei mele, Edward. A murit acum cinci ani.
A fost mijlocaş la echipa Alabama în anii 60.
Îi spuneau "Crimson Tide".
Ăsta e strigătul lor de încurajare... "Roll Tide".
Păi, aş dori să iau
supa zilei şi miel, gătit în sânge
şi salată de rucola şi peşte pentru doamna.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- Mulţumesc. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
- Ce? - Haide.
Eşti atât de crud, în lipsa ta de credinţă.
Adică, e atât de greu de imaginat că nu fac nicio înscenare?
Că... într-adevăr sunt ceea ce spun că sunt?
Mama lui a trimis un mesaj. Am vrut să ajut. Asta e tot.
Mi se întâmplă tot timpul.
Bine.
Îmi pare rău.
"Roll Tide".
ALERTĂ MESAJ Ai un nou mesaj. Click pentru detalii.
Ticăloşii tot apar, nu?
Urăsc Internetul.
Ascultă, dacă vrei, mă ocup eu.
- Poţi pleca. - Nu, e în regulă.
E doar un mesaj de alertă
când apare un nume de care noi suntem interesaţi.
Wayne?
Ce e?
Asta nu e bine.
Relaxează-te... e doar o festă.
E înscenată, aproape sigur.
Dumnezeul meu.
- N-am pus... nu. - Da.
Nu. Nu.
- Ai fost la închisoare, serios? - Da, am fost.
- Ce e atât de greu de crezut? - Pentru cât timp?
Am petrecut acolo timp de două zile şi două nopţi foarte luxoase.
Da.
- Şi cum ai ieşit? - Am evadat.
- Nu te cred niciun moment. - N-a fost...
N-a fost aşa de dificil. Totul ţine de sincronizare.
Nu glumesc. Bine.
Scuză-mă. Trebuie să merg la baie.
Mulţumesc.
Hei.
Kristina...
Îmi pare atât de rău.
E de la serviciu.
- Alo. - Jane, trebuie să vii
la birou, chiar acum.
= The Mentalist = Sezonul 2, Episodul 23
Traducerea şi adaptarea: dflo
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
A fost postat pe Internet acum o oră
pe un site popular.
Uite mesajul care îl însoţeşte.
"Am devenit ceea ce trebuia să devin".
"Copiii copiilor tăi mă vor idolatriza".
Nu ştim când sau unde a fost făcut filmuleţul.
Se pare că e un Chevrolet Silverado din 2008, parcat în faţa casei,
aşa că trebuie să fie cel puţin tot atât de recent făcut.
A făcut Red John filmuleţe sau a emis vreo declaraţie ca aceasta, înainte?
Nu.
Mulţumesc.
Scuzaţi-mă. Îmi pare rău că vă întrerup.
Bună, Kristina. Mă bucur să te văd.
Da. Sărmana fată.
Da, da.
Dacă mai contează,
simt ca a murit foarte recent.
Cadavrul ei va fi descoperit foarte curând. E lângă apă.
Ţi se pare că e mâna lui Red John?
Nu primesc astfel de senzaţie.
Toată chestia cu Internetul e interesantă, totuşi, nu-i aşa?
Adică, de ce să-l pună acolo?
Filmuleţul acesta a avut peste un milion de vizualizări.
O dorinţă de celebritate?
Patrick, eşti foarte tăcut.
La ce te gândeşti?
Trebuie să văd scena crimei.
Poliţia de autostradă a raportat o crimă în zona golfului.
O faţă zâmbitoare pe perete.
Studenta numită Marley Sparrow.
Colega de cameră a găsit-o, a anunţat crima acum jumătate de oră.
Să ne pregătim să mergem.
Zona golfului?
Da. Asta e aproape de apă.
Asta e... e straniu.
Haide. E destul de bine.
Simt o puternică legătură cu acest caz, într-un fel.
Madeline, putem avea o vorbă, te rog?
Da.
Scuză-ne.
Ea va întreba dacă poate veni cu noi.
Acum, evident, e decizia ta. Dar sper să refuzi,
fiindcă nu voi lucra cu ea. Voi renunţa.
Care e obiecţia ta? Dacă ne poate ajuta, atunci de ce nu?
Nimic din ceea ce spune nu e mai mult decât nişte presupuneri inteligente.
Deci, în fond, are aceleaşi abilităţi ca tine,
fără toată acea dramă.
Care e treaba?
Red John e al meu.
- Bine. Bine, am auzit. - Mulţumesc.
Îmi pare rău că vă întrerup.
Te rog...
Voiam să-mi ofer serviciile,
dar simt că
dl Jane îţi spune că nu va lucra cu mine.
Ultimul lucru care l-aş face e să deranjez această anchetă,
dar dacă mai am alte simţăminte despre caz...
- Aş putea să te sun? - Desigur, Kristina.
Întotdeauna mă bucur să-ţi aud ideile.
- Să ai o noapte bună. - Mulţumesc.
Bine.
- Ascultă... - Înţeleg perfect.
- Fără supărare. - Bine.
Asta a fost o întâlnire neobişnuită, totuşi, nu?
- Da, foarte. - Mulţumesc.
Ne vedem în curând, sper.
- Ai putea... - Da, sigur.
- Pa. - Pa.
Reşedinţa lui Marley Sparrow Oakland, California
Băieţi, acordaţi-mi un minut, vă rog.
Mulţumesc.
Bună, Marley. Vom rezolva asta pentru tine.
Hei, hei, Patrick Jane.
A trecut multă vreme.
Deci, ce s-a întâmplat, omule?
Oamenii mei trebuie să-şi facă treaba.
Nu va dura mult.
Emani teleplasma spirituală?
Da, exact asta fac.
Avem un program de urmat, amice. Tic tac.
Cu cât termini mai repede prostiile,
cu atât mai repede oamenii mei pot găsi indicii reale.
E din Iowa.
A cântat la chitară. Îi plăcea ciocolata amară,
jocul de sudoku şi coborâtul cu placa pe zăpadă.
Timidă, dar puternică.
Corectă, modestă.
Nu bea, nu fuma.
Părinţii au murit când era foarte tânără.
Şi după facultate, a vrut să intre în sistemul social
şi să-i ajute pe copiii orfani ca şi ea.
Sau să devină cântăreaţă. Încă nu se hotărâse.
Da, e minunat, omule. Dar unde e Red John?
Asta nu e opera lui Red John.
Aşa spui tu.
Aşa spun eu.
Ticălosul.
Asigură-te că oamenii tăi
trimit acele hârtii şi jurnale biroului BIC.
- Vom trimite. - Mulţumesc.
Universitatea Pacific Heights Orinda, California
Marley era cea mai bună.
Cea mai bună persoană.
Un suflet minunat.
Ruth, tu ai găsit cadavrul, da?
Când ai intrat în casă,
ai observat ceva neobişnuit înainte să descoperi cadavrul?
- Ceva lipsă sau nelalocul lui? - Nu, nu cred.
- Cât timp ai fost plecată? - Două zile, coborâre cu placa pe zăpadă.
Şi Marley trebuia să vină,
dar atunci venea şi iubitul ei s-o vadă.
- Aşa că a rămas. - Numele iubitului?
Grady Shipp. E poliţist în San Francisco.
Se întâlneau cam de o lună.
Bine. Cum era? Un tip drăguţ?
Marley chiar îl plăcea mult.
A spus că era super drăguţ.
Dar ştiu şi eu... Nu ne-am întâlnit, de fapt, niciodată.
Nu?
Mergea la el, de obicei.
Şi când trecea el pe aici,
o aştepta în maşină.
Ciudat, nu?
Cred că Marley era puţin jenată
că s-a cuplat cu un poliţist, ştii?
- Aşa că-l ţinea retras. - Jenată, de ce?
Marley era super.
Şi poliţiştii sunt un fel de tocilari cu arme, nu-i aşa?
Ruth, alo!?
Fără supărare.
Îmi pare rău.
Marley Sparrow!
Da, am fost consilierul ei universitar timp de două semestre.
O fată destul de drăguţă,
dar nu aşa de isteaţă pe cât îi plăcea să creadă că e.
Dar niciuna dintre ele nu e, nu-i aşa?
Aţi observat vreo schimbare în comportamentul ei, în ultima vreme?
Nu. Dar nici n-am dat o mare atenţie.
Sunt toţi nişte vase goale care trebuie umplute cu cunoştinţe.
Iată o coincidenţă groaznică.
Semestrul trecut, am predat criminologie bazată pe alegere.
Crima, mit şi marketing... criminalul în serie ca marfă de consum.
Red John a fost de fapt menţionat în discuţiile noastre de la curs.
- Nu e cam sinistru? - Cine l-a menţionat? Ce au spus?
Al naibii să fie, dacă ştiu. A fost acum opt sau nouă luni.
Aveţi o listă cu studenţii de la curs?
Ştiţi, chiar am. O am. Pe undeva.
- O am... - Ne-ar plăcea să ne uităm la acea listă.
Mulţumesc.
Deci, nu există niciun Grady Shipp la nicio secţie de poliţie din San Francisco.
- Nu există Grady Shipp, punct. - Exista odată un Grady Shipp.
Şi-a ucis şi mâncat vecinii de vizavi,
din Little Rock, în anii 90. A fost omorât prin injectare
de către statul Arkansas în 2002.
Deci, iubitul lui Marley nu vrea ca cineva
să-i vadă faţa şi s-a autonumit după un canibal.
Astea sunt două greşeli din partea lui.
Păcat că n-avem un nume sau o descriere.
Colega de cameră, Ruth, a spus că niciodată n-a ieşit din maşină.
Poate obţinem o marcă şi un model de la ea.
Grady Shipp.
În 1989, a petrecut şase luni în aceeaşi aripă a închisorii din Lompoc,
sub numele de Orval Tanner.
- Orval Tanner? - Prietenul lui Red John.
Ai întregul registru al închisorii din Lompoc, în capul tău?
Păi, doar părţile relevante.
Ce înseamnă asta? E o glumă?
Iubitul lui Marley e Red John.
N-are niciun sens.
La vânătoarea acestui animal cunoscut ca "Red John".
Păi, nu e un animal, Jackie.
E o fiinţă umană.
Acum, a făcut nişte lucruri îngrozitoare
dar încă e capabil de mântuire... ca noi toţi.
Red John...
dacă ne asculţi acum,
te îndemn să ieşi la lumină şi să ceri ajutor.
Te poţi schimba.
Poţi să păşeşti spre lumină, din nou.
Mulţumesc că aţi fost alături de noi.
Mulţumesc.
Ce naiba îţi trece prin cap?
Nu înţelegi cu cine ai de-a face?
- Chiar înţeleg, da. - Nu, nu înţelegi.
Evident că nu înţelegi.
Am chemat-o pe dna Frye, aici de faţă,
ca să-mi pot exprima adânca disperare.
Vorbeam din suflet.
S-ar putea, dar de asemenea ai mirosit afaceri.
Şi e în regulă, dar m-ai pricopsit cu o problemă.
N-avem nicio obligaţie să te protejăm, dar...
N-am cerut protecţie. E total inutilă.
Red John nu vine după mine.
Eşti oarbă? Ai făcut exact ce am făcut eu.
Am mers la TV şi am vorbit despre el ca şi cum îl cunoşteam
şi mi-a omorât soţia şi copilul.
Patrick, te-a pedepsit fiindcă ai minţit în legătură cu el.
Spuneam adevărul. Nu mă va ataca pe mine.
Chiar s-ar putea să asculte ce am spus.
De fapt, cred că o va face.
Oamenii chiar se schimbă, Patrick. E posibil.
Agent Hightower, îmi pare sincer rău că vă exasperez.
Acum, dacă mă scuzaţi, mai am şi alte întrevederi.
Are nevoie de protecţie non stop...
Cea mai bună pe care o puteţi asigura.
Echipa specială de protecţie a poliţiei din Sacramento
va asigura securitatea, BIC-ul va fi
în interior, păzind-o pe dna Frye.
Jane şi cu mine vom face primul schimb.
Schimbul de peste 24 de ore se va împărţi între noi,
alternativ cu cazul Sparrow.
Va trebui să ne oprim s-o mai protejăm, mai devreme sau mai târziu.
Atunci o va ataca. El doar va aştepta.
Van Pelt, ce ai aflat?
Îl căutăm pe Grady Shipp, aşa e?
- Asta e agenda cu adrese al lui Marley. - E un alt scris.
- Poate e chiar Grady Shipp însuşi. - Se poate?
Continuă să cauţi. Rigsby, ia-l pe Cho cu tine. Verifică.
Da, s-a făcut.
Strada Alta Loma, nr. 1327 Oakland, California
Alo?
- Sânge. - Da.
Sânge de porc, poate.
De antrenament?
Poliţia! Opreşte-te!
O să anunţ.
Ce este?
Capac de lentilă.
Interesant.
Exersarea simbolului lui Red John
şi nu doar supravegherea noastră cum îl urmărim,
dar şi filmarea urmăririi.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că ucigaşului lui Sparrow îi plac camerele de filmat. E un maniac...
Un admirator,
un tocilar al filmelor de groază.
Minunat. Dar unde ne duce asta acum?
- Cu maşina, adică? - Încearcă la clubul de film din campus.
În regulă.
Drăguţ loc, nu? Cu bun gust.
Mie mi se pare că suntem pe cale să plătim mult prea mult
să ne lustruim picioarele.
Bună. Îmi pregăteam prânzul.
- Doriţi ceva de mâncat? - Sigur, mulţumesc.
Eu nu.
Patrick, ca reproş,
îmi pare sincer rău pentru situaţia în care te-am pus.
Nu m-am gândit la implicarea ta.
În regulă, în regulă. Voi mânca ceva.
Doar te rog nu face zarvă.
Dna Ketchum?
Poliţişti.
Bine. Am ştiut că am uitat ceva...
Bine.
Ia uite-o.
Am crezut cu siguranţă că am trimis asta.
- Aţi trimis ce? - Lista clasei
cu studenţii de la cursul meu de criminologie.
Colega dvs. a cerut-o.
Şi sunteţi şi preşedinta clubului de film?
Am această onoare. Ştiţi ce?
Am şi registrul de la clubul de film aici.
Bine...
Da, da. Aţi dori să-l vedeţi?
Da. Ar fi bine.
Bine.
Poftim.
Şi unde aţi fost marţi seara, dnă Ketchum?
Cât de tulburător!
- Sunt suspectă? - Sunteţi?
Păi...
Îmi place să cred că încă mai pot să invoc acest fel de pasiune.
Deci, unde aţi fost?
Acasă. Singură.
Citind o carte de crime enigmatice, de fapt.
Acum există doar un singur nume pe ambele liste... Wesley Blankfein.
Aşteaptă. Tocmai aţi făcut o faţă.
Păi, e un băiat drăguţ.
Mai degrabă un actor bun, de fapt.
Dar... ciudat.
- Ciudat? Cum? - Nu pot să-mi dau seama.
Privirea din ochii lui.
Da, el e.
Mi-amintesc când s-a mutat aici.
I-am amintit
că era puţin mai în vârstă decât majoritatea celorlalţi studenţi
şi el a zis că trebuia să scape de mama lui.
Ceea ce eu am crezut că e un răspuns ciudat.
- Şi când l-aţi văzut ultima dată? - Acum trei săptămâni...
- Scuzaţi-mă. - Poate. M-am gândit că are o iubită.
- Nu-i nimic aici. - Salut, Dylan.
Salut, oameni buni. Întrebare fulger.
Voi aţi spus că iubitul lui Marley
- o aştepta în maşină? - Da.
Îţi aminteşti ce fel de maşină conducea?
Era neagră, cred. Nu mă pricep la maşini.
Era... era un SUV negru.
- Ce maşină conduce Blankfein? - N-avea maşină.
Bine.
Încearcă s-o găseşti pe mama lui Blankfein.
Poate ea ştie unde e.
În regulă. Să mă anunţi.
Wesley Blankfein e dispărut.
- Se pare că ar fi potrivit pentru asta. - Nu cred.
Marley a luat legătura cu mine.
Numele de "Blankfein" nu s-a auzit.
- Marley a luat legătura cu tine? - Da.
Desigur.
Cred că s-ar putea să ne ajungă
abilităţile tale de luptă împotriva crimei, Kristina.
Ar fi mai bine să te rezumi la terapia cristalului
şi la...
masajul picioarelor?
- Reflexologie. - Aşa e.
Reflexologie.
Sunt Lisbon.
Agent Fenton, FBI. Da, avem un caz
aici în Lake Tahoe.
Se pare că e băiatul vostru, Red John.
Numele victimei e
Jacqueline Sandoval.
Vreţi să veniţi să vă uitaţi?
Poţi să zâmbeşti arogant
şi să te comporţi de parcă ştii totul despre toate,
dar nu ştii.
Există universuri întregi pe care nici măcar n-ai început să le înţelegi.
Înotul sincron este singurul univers care îmi sare în minte.
Dar sunt sigur că ai dreptate. S-ar putea să fie multe altele.
Care e problema?
Red John a omorât-o pe femeia care te-a intervievat.
Dumnezeule.
Lacul Tahoe, Nevada
E Red John, desigur.
Bine, voi lua legătura cu federalii.
O să mă asigur că ne ţin la curent.
Trebuie să ne întoarcem la casa lui Kristina Frye.
Sunt poliţişti peste tot în jurul casei ei. Van Pelt e cu ea
şi mai sunt şi alţi agenţi BIC pe drum. E în siguranţă.
Sunt convinsă că Red John nu se va duce acolo.
- Exact de aceea s-ar putea duce. - Dacă va merge, îl vom prinde.
Chiar vrei să pierzi vremea la casa lui Kristina,
aşteptându-l pe Red John să apară?
Hai să ne întoarcem la birou şi vom lucra
- la cazul lui Marley Sparrow. - Nu pot fi cu nimic de ajutor acolo.
Acest personaj Blankfein... pare a fi potrivit, nu-i aşa?
Bine.
Du-te şi aşteaptă-l pe Red John. Nu e o idee bună, totuşi.
Hei, suntem în Nevada.
Nu poţi să pleci şi să mă laşi aici.
- Bună. - Bună, şefa.
Deci, mama lui Wesley Blankfein e Myra Hauser-Blankfein.
Adresa e în Franklin Heights.
Şi deţine un SUV negru. Ca şi cel condus de Grady Shipp.
Bine. Mergeţi şi verificaţi-o.
Acum? Păi, e mult de mers.
Dacă plecaţi acum, veţi fi acolo până dimineaţă.
Grace, mulţumesc.
Cum te simţi?
Mă simt bine.
Red John, cu certitudine şi-a evidenţiat ideea.
E foarte posibil ca el să lase lucrurile aşa.
Ştiu că aşa va face.
Am o viziune clară despre el.
Are nevoie să stârnească groază, asta e tot.
A terminat cu asta şi se simte calmat.
Şi eu sunt în perfectă siguranţă.
Vrei să te opreşti cu prostiile astea?
Ai vrut să-ţi promovezi afacerea ta spiritistă
şi ai făcut o greşeală imensă.
Acum vrei să... vrei, te rog, să recunoşti!
De ce eşti aici?
Sunt aici fiindcă vreau să te protejez.
Şi cum mă vei proteja?
Dacă Red John intră pe acea uşă, chiar acum.
- Ce vei face, îl hipnotizezi? - Voi face ce trebuie să fac.
Daca Red John vrea să mă găsească, o va face.
Prefer să cred că nu vrea să mă găsească.
- Acum te rog, pleacă. - Am plecat.
Franklin Heights, California
Vă pierdeţi timpul.
Doamnă, o căutăm pe dna Blankfein şi pe fiul ei.
Sunt plecaţi. Şi au lăsat pisicile să moară de foame.
Nu e corect.
- Ştiţi unde au plecat? - Nu. N-au mai plecat niciodată.
Niciodată.
În fiecare zi la ora 11:00,
ca o maşinărie, ea se uită la emisiunile ei la TV.
De acum trei zile n-am mai auzit nimic. Linişte de mormânt.
Dar pe fiul ei, Wesley? L-aţi văzut?
Nu. Plecat şi el.
Nu v-a trecut prin minte că dna Blankfein ar putea fi moartă acolo?
Ba da, mi-a trecut.
Dar ar fi existat miros, nu-i aşa, dacă era moartă?
Retrageţi-vă înăuntru, vă rog, doamnă.
- Eşti gata? - Da.
Dormitorul e liber.
Rigsby.
Doamne.
- "G.S." - Grady Shipp.
Bingo.
În interiorul minţii lui Wesley Blankfein.
- Alias Grady Shipp. - Nu-i drăguţ.
Ceea ce se pare...
e că el e obsedat de Marley, aşa că i-a construit un altar
şi falsifică toate acele poze cu ei împreună.
Apoi încearcă să transforme fantezia în realitate
şi dându-se drept Grady Shipp, o invită în oraş.
Şi ea spune "da". Mare greşeală. Fantezia şi realitatea se ciocnesc.
- Şi ea moare. - Pare destul de corect.
Unde naiba e? Unde e mama lui?
N-ai găsit nimic folositor în apartament? Niciun calculator, nimic?
Nu. O mulţime de pisici.
Acum, pozele cu Marley... au fost făcute toate
în momente şi locuri diferite. Pozele cu Wesley
au fost făcute toate în acelaşi loc. Nicăieri, unde să fi fost noi.
Poate e o casă secretă a lui.
Nu-i nimic care să ne spună unde e, totuşi.
Jane, vrei să te uiţi? Să vezi dacă observi ceva folositor?
Da, sigur.
Dacă tu vrei.
- Da. - Şi...
Este o poză a lui Wesley cu un semn în planul secund...
literele "KC", cu galben, invers, pe un stâlp.
Umbra lui indică chiar spre stâlp.
Da. E mult prea mic, în spate, dar îl văd.
Da, e sigla pentru Kenny's Chili...
un lanţ de fast-food-uri din sudul Californiei.
- Există vreo 50 şi ceva localuri. - Ai memorat mărcile?
Păi, cu umbra lungă a lui Wesley şi cu lumina aurie,
aş spune că e după masă. Şi soarele e în vest,
astfel că îl plasează pe Kenny spre estul acestei locaţii...
la circa un bloc şi jumătate, aş putea spune.
Are dreptate.
50 şi ceva de localuri?
Un magazin de unelte şi unul de băuturi alcoolice
în clădire, chiar lângă el. Asta ar trebui să restrângă posibilităţile.
Mă ocup de asta.
- Mulţumesc. - Nu.
Ar trebui să dai acel telefon.
- Ce telefon? - Sigur.
De parcă nu sunt şi eu detectiv?
Bună, Jane. Sunt Grace.
Kristina trage un pui de somn. Pot să ţi-o dau la telefon dacă vrei.
Ţi-aş fi recunoscător, Grace. Mulţumesc.
Kristina?
Kristina,
e Jane, vrea cu tine.
Deschide uşa.
Kristina? Kristina?
Kristina!
- Cum a trecut Kristina de pază? - Nu ştim.
Dar şi-a mai împachetat o geantă, şi-a luat paşaportul
şi cărţile de credit, aşa că putem presupune că n-a fost răpită.
Nu, nu, nu, nu. Tu... tu nu poţi presupune.
Red John ar fi putut să intre şi s-o ia.
Poate. Dar există probabilitatea să se fi panicat şi a fugit să se ascundă undeva.
Da. Sau... sau poate a ademenit-o afară, în vreun fel.
Vom verifica înregistrările apelurilor.
Să începem să-i contactăm rudele şi prietenii.
- E undeva, acolo. - Iartă-mă, agent Lisbon,
dar amână acel ordin.
Căutarea Kristinei Frye va fi de acum condusă
- de echipa de la Persoane Dispărute. - Ce?
Sunt cei mai buni în ceea ce fac.
O vor găsi, dacă poate fi găsită.
Şi Van Pelt, revino-ţi. N-a fost vina ta.
Da, doamnă, dar...
Treci peste asta.
În regulă. Cum stăm cu cazul Marley Sparrow?
Avem un suspect în libertate cu numele de Wesley Blankfein.
Era obsedat şi de Red John şi de Marley Sparrow.
Se pare că şi-a creat un "alter ego",
sub numele de Grady Shipp.
Numele unui ucigaş care avea legături cu Red John.
Ceva piste?
Păi, din pozele pe care le-a făcut, am identificat şase posibile locaţii,
pentru ceea ce am presupus că ar fi casa secretă a lui Blankfein.
Sunt cam slabe şansele, dar e tot ce avem.
Bine. În regulă. Treceţi la treabă.
Să începem să împărţim locaţiile.
Cho, tu iei districtul Riverside. Ia-l pe Rigsby cu tine.
Van Pelt cu mine vom lua locaţiile din San Bernardino.
Jane, tu rămâi aici. Ia o pauză.
- N-am nevoie de o pauză. - Ba, cred că ai.
Mai degrabă aş prefera să acţionez.
Eşti prea agitat să fii pe teren.
E o prostie.
Sunt de acord cu Lisbon. Odihneşte-te.
Să mă odihnesc? Doar...
Să mă întind şi să-l prind pe Moş Ene.
Relaxează-te cu o carte bună. Odihnă?
Sunt bine.
E discutabil.
Vrei să-i cer consilierului psihologic o evaluare?
Salinger Mill, California
Îmi pare rău.
Lăsaţi un mesaj. Vă sun eu înapoi.
Lisbon, sunt Jane. Am găsit.
E la numărul 52 pe strada North Esperanza.
Hotelul Del Corona din Salinger Mill.
Te voi...
Te voi aştepta
la Kenny's.
Bine? Sună-mă când primeşti acest mesaj.
Mulţumesc.
Bine aţi venit, dle detectiv.
Sunt Grady Shipp.
Ce frumos din partea dvs. să veniţi să mă vizitaţi.
Sunteţi un om norocos.
Foarte norocos.
În seara asta...
veţi avea onoarea morţii...
Putem face asta din nou?
În seara asta..
veţi avea onoarea de a muri
ca un sacrificiu
pentru maestrul divin, Red John.
Iată...
Jurământul de sânge
al maestrului.
Opreşte-te. Vrei să încerci asta din nou?
Încearcă din nou. Spune-o cu mai mult entuziasm.
Ştii, unde a dispărut pasiunea?
Iată, jurământul de sânge...
- Nu. Nu... nu te cred. Haide. - ...al maestrului.
Doar... opreşte-te o secundă
şi gândeşte-te la ce faci aici
şi apoi vom începe de la capăt, bine?
E în regulă, Wesley. Ştiu ce se întâmplă.
Au prins-o pe mama ta, nu-i aşa?
Da. De unde ştii?
Te obligă să joci un rol
- în filmuleţul lor bolnav. - Da.
Joci rolul lui Grady Shipp, corect?
Da.
E în regulă. E în regulă.
Dylan! Ruth!
Trebuie să vorbim.
Mulţumesc foarte mult că mi-ai distrus complet
o scenă al naibii de minunată,
ticălosule.
Gura, Dyl.
De unde ai ştiut că suntem noi?
Păi, sunteţi singurii oameni care l-au menţionat pe Grady Shipp.
Era creaţia voastră.
Şi tu ai fost cel care a omorât-o pe Marley,
nu-i aşa, Dylan?
Wesley n-ar fi putut răni o muscă.
Era un individ cu adevărat bolnav cel care a făcut asta.
Eu am fost, de fapt.
Dyl se pricepe mai bine cu camera
şi Marley...
A meritat ceea ce a primit,
târfă evlavioasă.
Continuă să filmezi.
Asta e marfă bună.
Fără supărare,
dar n-ai şti care e marfa bună, nici dacă te-ar lovi peste faţă.
Ăsta e doar un filmuleţ de groază, răsuflat.
Da, dar real, omule. Sânge real. Maţe reale.
Ale tale. Wesley, hai să încheiem scena asta acum, bine?
Vom relua chiar la sfârşitul...
"iată sângele" etcetera
şi apoi îl înjunghiem pe fraierul ăsta, bine?
- Ştiu şi eu. - Asta este.
Ce? Ce nu... nu!
Omul ăsta e mort. Bine, singura întrebare e
dacă tu sau mama ta vreţi să trăiţi sau vreţi să muriţi
ca el, e bine? Asta e alegerea ta.
Oamenii ăştia sunt extrem de excentrici.
Te vor omorî fără să le pese.
- Nu trebuie să faci asta. - Nu suntem monştri, Wesley.
Suntem artişti.
Noi creăm artă.
Când filmul va fi gata, desigur că tu cu mama ta sunteţi liberi să plecaţi,
cu recunoştinţa noastră pentru ajutorul vostru.
Rămâi calm.
"Iată sângele". Wesley.
Îmi pare rău.
Wesley. Wesley, Wesley, hei.
- Iată... - Nu, Wesley.
Jurământul de sânge...
- Nu. E în regulă. - Al maestrului!
Wesley!
Nu, te rog. Nu. Nu.
Dacă există vreun lucru pe care nu-l tolerez,
e acela al imitaţiilor ieftine ale muncii mele.
Nu!
Ştii cine sunt?
Da.
"Tigru, tigru, lumină arzătoare"
"în pădurile nopţii,"
"ce mână sau ochi nemuritor"
"ţi-ar putea încadra simetria ta teribilă?"
Aproape am uitat.
Kristina ar fi vrut să-ţi transmit dragostea ei.
Te plăcea foarte mult,
în ciuda divergenţelor voastre.
"Roll Tide".
- Eşti bine? - Da, sunt bine.
Eşti sigur că n-a spus nimic?
Absolut nimic?
Nimic.
"Tigru, tigru,"
"lumină arzătoare"
"în pădurile nopţii,"
"ce mână sau ochi nemuritor"
"ţi-ar putea încadra simetria ta teribilă"?
Traducerea şi adaptarea: dflo Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania